Fransiskanerordenen


 * Fransiskanerorden**

Fransiskanerordenen er en katolsk orden, som ble grunnla av Frans Assisi i 1209. Fransiskanerordenen og andre fransikanerbevegelser er disipler av den hellige Frans av Assisi. Ordenen er i dag strukturert i //Førsteordenene//, som består av Småbrødrene, konventualer og Kapusinere. Det som særpreger ordenen er den ubetingede eiendomsløshet; brødrene skal utelukkende leve av almisser (. Frans av Assisi laget først en regel for sine tilhengere ved å sammenstille en del skriftsteder som innskjerpet en fullstendig og selvfornektende etterfølgelse av Jesus. Denne første regel er gått tapt. Den eldste regelen ble omskrevet og godkjent av Honorius III i 1223. Regelen var radikal, noe som ikke krevde personlig fattigdom, men også kollektivt.I 1221 skrev han en ny regel som ikke ble bekreftet av paven. I 1223 ble ordenen stadfestet av paven, og regelen som skulle bli normgivende for Fransiskanerordenen frem til våre dager, ble forfattet i 1224. Fransiskanerordenen var opprinnelig fremmed overfor studier og lærdom, men frembrakte snart også store teologer som Bonaventura, Johannes Duns Scotus, William Ockham og Gabriel Biel. Blant ordenens yndlingsteser var læren om Marias ubesmittede unfangelse. Ved sin misjon og ved folkelig forkynnelse og sjelesorg spilte fransiskanerne en stor rolle i romerkirkens historie. Etter hvert fikk ordenen store privilegier, bl.a. rett til å holde gudstjeneste under interdikt (bannlysning av et område) og til å høre skriftemål overalt. Ordenen bredte seg raskt over hele Europa; ca. 1230 kom den til Norden, hvor det ble opprettet klostre i de fleste byer. I Norge opprettet fransiskanerne kloster i Bergen og Tønsberg midt på 1200-tallet, senere også i Oslo og Nidaros. Som andre ordener forsvant fransiskanerne fra Norge under reformasjonen. I 1924 kom to fransiskanere til Norge og gjenopprettet ordenen med et kloster i Oslo. Fransiskanernes skjold